JEANNE D'ARC
Henrik V, konge af England, og Karl VI, konge af Frankrig...
...undertegner en aftale i Troyes.
Frankrig skal tilhøre England, den dag kongen dør.
Men de to konger dør næsten samtidig.
Begge landes nye konge, Henrik VI, er nyfødt.
Frankrigs kronprins Karl VII nægter at afgive magten.
Englænderne og burgunderne invaderer Frankrig.
Floden Loire standser invasionsstyrkerne.
Karl VII flygter til Chinon. Han vil til Reims for at blive kronet.
Men Reims er okkuperet af englænderne.
Frankrig gennemlever den mørkeste tid i sin historie.
Kun én ting kan redde landet...
Et mirakel.
Er der nogen?
Jeanne...
Det er altid rart at se dig, men tre gange om dagen...
- Jeg vil skrifte. - Du skriftede jo i morges.
Hvilke forfærdelige synder har du begået siden da?
- Jeg gav en fattig munk et par sko. - Det er ikke nogen synd, Jeanne.
Det var ikke mine sko. Det var min fars.
- Han tilgiver dig sikkert. - Det har han gjort.
- Jesus skal også tilgive mig. - Jeanne...
På den her måde kan du tilbringe hele livet i kirken.
- Er det slemt? - Nej, men...
- Har du det godt hjemme? - Ja, meget.
- Er alt vel med din mor? - Ja, hun har det fint.
Er din søster Catherine din bedste veninde?
Min søster er... Hun er pragtfuld.
Og dine andre venner? Vil du ikke lege med dem?
- Jeg leger meget med dem. - Så er alt jo, som det skal være.
Ja, det er.
- Hvorfor kommer du så ofte? - Jeg føler mig tryg her.
Her kan jeg tale med ham.
- Ham? - Jeg forsøger at tale med ham.
Men for det meste er det ham, der taler.
Hvem er denne "han"?
Han siger ikke, hvad han hedder.
Hvordan ser han ud?
Han er smuk.
- Hvad siger han til dig? - Han siger...
Han siger, at jeg skal være god og hjælpe alle...
...og passe godt på mig selv.
Tror De, at han kommer fra himlen?
Måske.
Uanset hvor han kommer fra, så synes jeg, du skal lytte til ham.
For det lyder, som om han giver dig gode råd.
Nu er det slut for i dag.
Det er... vidunderligt!
Det er vidunderligt.
Jeanne.
Mor!
Catherine!
- Gjorde de dig fortræd? - Nej, jeg er uskadt.
Vi ledte efter dig. Der er englændere overalt.
Jeg var i kirken og talte med præsten. Ved du, hvad han sagde?
Fortæl det senere. Gem dig herinde.
- Hvad skal du? - Jeg bliver her. Det lover jeg.
Det kalder jeg et godt bytte.
En kvinde med et sværd.
Se her. Franskmændene er så feje, at de lader kvinderne slås.
Er det Guds vilje, så lad det ske.
Gerne for mig. Jeg elsker kvinder.
Stå stille, kælling. Ellers kan jeg ikke gøre det.
Nu er det jeres tur.
Bevar og velsign hendes sjæl.
Fri os fra frygt og synd.
Hør her, Jeanne. Du skal bo hos din tante og onkel et par uger.
Så kan vi få husene repareret.
Forstår du det?
Herre, vi takker dig for maden. Lær os at elske vort land...
...og at forsvare det mod dem, der vil ødelægge det.
Så godnat.
- Hvordan vil det gå hende? - Hun skal nok klare sig.
En dag finder hun en god mand og skænker ham børn.
Hun har lidt, men hun overlever. I morgen er hun ovenpå igen.
Jeg vil tale med en præst.
- Hvorfor skulle hun dø? - Det kan kun Gud svare på.
Jesus siger, vi skal elske fjenden, men det kan jeg ikke.
Englænderne skal brænde i helvede for evigt!
Jeg forstår din vrede, Jeanne. Men vi må tilgive. Det er svært...
...men hævn afføder aldrig fred.
Hvad gør så? Hvorfor skulle hun dø i stedet for mig?
Hvorfor skulle jeg ikke dø?
Det var min skyld. Jeg kom for sent. Hun gav mig sit gemmested.
- Hvorfor reddede han mig? - Tag det roligt, Jeanne.
Jeg kender ikke Guds vilje. Men jeg er sikker på én ting.
Herren har altid en god grund.
Måske valgte han dig, fordi han har brug for dig til et højere kald.
Så længe du følger hans bud, er din søster ikke død forgæves.
- Jeg vil ikke vente. - Du må være tålmodig.
- Jeg vil altid være hos ham. - Du kan snart gå til messe.
Når du får Kristi legeme og blod, bliver du ét med ham.
Jeg vil være ét med ham nu.
- Hvad sagde han? - At hun skal i kirke, når hun vil.
Det kan han sagtens sige. Han skal ikke køre.
Det er vigtigt. Vi må ikke lade hende ude af syne.
Bare rolig. Jeg skal nok holde øje med hende.
Jeg vil være ét med dig nu.
Et brev til Frankrigs kronprins.
Et brev!
- Et brev til kronprinsen. - Jeg tager det.
Kronprinsen!
Louis? Skal du ikke læse lektier?
- Jeg vil hellere slås. - Det kommer du til.
Men først skal du lære at pudse næse.
Et brev til Hans Majestæt.
Endnu et brev fra "Jomfruen af Lorraine".
- Jeg kan godt læse selv. - Hun påstår at være sendt af Gud.
- Charlataner. De skulle brændes. - Hun kommer i morgen.
Tag ikke imod hende. Vi ved ikke, om hun er fra Lorraine.
- Spiller det nogen rolle? - Det kan være en burgundisk fælde.
Det er underskrevet med et X. Kan Guds sendebud ikke skrive?
Trémoille har ret. Måske er hun en troldkvinde. En heks.
Regnault, De ser hekse overalt. Hun er bare en bondepige...
...der bekymrer sig om sin konge.
Hun vil have, at jeg skal krones, og have lov til at slås for mig.
De skal betale udgifterne til hæren.
Deres mor tømte statskassen, så det har De næppe råd til.
Jeg kan modtage hende.
Halvdelen af Frankrig er besat. Hvad kan jeg miste?
- Den anden halvdel. - Lad være. Hun er Djævelens værk.
Jeg synes, du skal gøre det.
Det er pudsigt. Jeg vil gerne vide, hvorfor min svigermor mener ét...
...mens mine mest betroede rådgivere mener noget andet.
Fordi jeg holder af dig. Kom herhen.
Din lykke har været det vigtigste for mig, lige siden du var lille.
- Jeg kender dig bedre end din mor. - Tror du det?
Ja. Jeg ved for eksempel, hvilken sygdom der plager dit hjerte.
Du har elsket en far uden at vide, om han nu også er din far.
- Kender jeg dig godt nok? - Hvad har det med jomfruen at gøre?
Hvem kan bedre besvare dine spørgsmål end et sendebud fra Gud?
- Tror du, at hun er det? - Du er en fin menneskekender.
Du kan hurtigt afsløre hende, hvis hun er en svindler.
Men hvis hun ikke er det...
...så kan hun give dig de svar, du søger...
...og sætte kronen på dit hoved.
Der skal mere til end en simpel bondepige...
Det er uinteressant, hvad De og jeg mener.
Det er simple folks mening, der tæller. Og de taler om hende.
De ved, hvordan simple folk er. De tror gerne på gamle profetier.
Som den her. Om en jomfru fra Lorraine...
...der redder Frankrig.
Og nu...
...kommer denne pige...
...fra Lorraine...
...og pludselig tændes et håb i deres enfoldige sind.
Du må ikke skuffe dem, Karl. Hvis de tror på hende...
Hvis hun kan give vores hær gejsten tilbage...
...så tror jeg også på hende.
Hold op, Louis!
Forhold dig roligt for en gangs skyld.
- Hun kommer nu, Deres Majestæt. - Godt. Tag det roligt.
Tag ikke imod den kvinde. Det er en burgundisk fælde.
Mine astrologer siger, at Løven og Jomfruen er stigende.
Har De aldrig bemærket, at Jomfruen står ved siden af Løven?
Sæt nu, at hun er snigmorder.
Kære Trémoille...
Jeg er ikke engang konge endnu. Hvem vil myrde mig?
Hun er kommet. Hun er i vagtstuen.
Jeg er vel nødt til at træffe en beslutning.
Hvorfor er livet så kompliceret?
Somme tider ville jeg ønske, at jeg var en anden.
Det er en god ide.
- Hvad mener De? - Lad en anden spille Dem.
Det er genialt. Hvis hun er sendt af Gud, opdager hun det.
Og hvis hun er snigmorder, dræber hun den forkerte.
Hør lige her!
Vi skal lege en lille leg.
Vi lader, som om min trone er ledig. Vi lader bare, som om...
Hvem vil være konge?
Det syn varmer mit hjerte.
Hvem af jer ville kunne gå for at være Frankrigs konge?
Alencon. Min ædle hertug, min kongelige fætter...
Så prægtig, så tapper, så rig. Alt for rig til at være konge.
Alle ved, at jeg er den fattigste i mit rige.
Gille de Rais. Frankrigs marskal.
Mænd frygter Dem, og kvinder fascineres af Dem.
De ville passe perfekt til at sidde på min trone.
De ville måske blive for glad for det...
...og derfor forstyrre min sjælefred.
La Hire.
Frankrigs modigste hærfører.
Med ar fra et dusin krige, men med appetit på et dusin til.
- De ser ud som en konge. - Det kan De bande på.
Men når De åbner munden, vil ingen tro, at De er konge.
Det lader til, at jeg trods alt selv er nødt til det.
Hvorfor ikke Dem? Jean d'Aulon.
Den eneste, der er fattigere end jeg, og som jeg derfor kan stole på.
Værdig, retskaffen og klog. Kan man kræve mere af en konge?
- Jeg ved snart ikke... - Vil De ikke dø for Deres konge?
Så lev som en konge. Før hende ind.
De ved, jeg ikke duer til den slags lege.
Lad, som om det ikke er en leg.
Gør plads for kronprinsen.
- Mor? - Ikke nu.
Jeg er kommet for at tale med kronprinsen.
- Hvem er De? - Jeg er...
Hans Majestæt Karl de Valois, Frankrigs kronprins.
Jeg kan se, at De er en god mand, men De er ikke kronprinsen.
Jeg må insistere på at tale med kronprinsen. Tiden er knap.
- Hvor er han? - Han er her.
De kan selv finde ham.
Nu skal I få at se, hvem der ligner en konge.
- De behøver ikke at være bange. - Jeg er ikke konge.
Nej, ikke endnu. Men det bliver De snart.
Lad være.
- Hvordan vidste du, hvem jeg er? - Hendes stemmer.
"Ham i hjørnet med en stor næse."
Min ædle kronprins.
Jeg har en besked fra himmelkongen...
...til Dem.
Kun til Dem.
Kom med mig.
- Deres Majestæt! - Min kære loyale Trémoille.
Jeg ved, at jeg kan stole på...
...at De lader os få fred. Jeg vil tale med hende i enrum.
- Han vil tale med hende i enrum. - Godt.
Jeg var ti år gammel. Det var en dejlig forårsdag.
Jeg skød genvej gennem skoven, da en underlig vind...
...begyndte at blæse.
Jeg hørte nogle underlige lyde, næsten som ord...
...som kaldte på mig.
Anden gang skete det mange år senere.
Jeg var på vej hjem fra kirke.
Pludselig blæste en lignende voldsom vind.
Og så...
...viste en skikkelse sig...
...oppe på himlen.
Skikkelsen var...
...en mand.
Alting bevægede sig hurtigt.
Vinden, skyerne...
Jeg kunne ikke røre mig og kunne ikke ånde.
Jeg var bange.
Han var...
...så...
...nærværende.
Jeg forstod, jeg var udvalgt af Gud, men hvad skulle jeg gøre?
Hvad var min opgave? Hvordan skulle en fattig pige hjælpe landet?
Jeg vidste ikke noget om krig og kunne ikke ride.
Så jeg besluttede at vente og ikke fortælle nogen om det.
Det var klogt.
Jeg ventede ikke ret længe.
Jeg gik til messe, sådan som jeg gør hver dag.
Jeg mærkede den samme underlige vind.
Alting blev tydeligt.
Gud havde givet mig et budskab. Det skulle overbringes.
Hvad var budskabet?
Han sagde, at jeg skulle redde Frankrig fra dets fjender...
...og føre landet tilbage til Gud.
Og han sagde, at jeg... Jeanne...
...skal føre Dem til alteret i Reims...
...hvor De skal krones...
...til konge...
...af Frankrig.
- Er De... - Jeg har det fint.
Jeanne, det er Jean d'Aulon. En god ven og min bedste bueskytte.
Jeg betror hende i Deres varetægt. Fint et logi her på slottet.
Og pas på hende.
Jeg har ikke brug for et logi, hvis vi skal til Orléans.
Orléans har holdt ud i et halvt år, så nogle dage gør ingen forskel.
Stil tasken der.
Tilgiv mig, at jeg lod, som om jeg var... du ved.
Må jeg få lidt vand?
Ja, naturligvis.
- Ellers noget? - Jeg vil gerne tale med en præst.
Jeg har ikke skriftet i dag.
Raymond. En præst.
- Ellers noget? - Jeg skal bruge en stridshest.
Et sværd, en rustning og en kunster, der kan lave et banner til mig.
- Nu? - Hellere i dag end i morgen.
Det kan tage lidt tid, men jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
- Og én, der kan læse og skrive. - Det kan jeg.
Jeg studerede i Paris før invasionen.
Jeg troede, du var bueskytte.
En bueskytte, der kan læse og skrive. Hvem vil du skrive til?
Kongen af England.
Jeg vil give ham chancen for et fredeligt tilbagetog.
Før jeg kommer til Orléans.
Vi har indledt forhandlinger med burgunderne.
- Hvis de er på vores side... - Vi må stå stærkere.
Hvis englænderne erobrer Orléans, er resten af landet deres.
Det ville være dårskab at lade pigen anføre vores hær i kongens navn...
...uden at kende hendes motiv.
Han har ret. Vi må være sikre på, at hun ikke er Djævelens redskab.
Hvordan kan man være sikker på noget?
Somme tider er intuitionen vores bedste rådgiver.
Vi må lytte til kirken, før vi følger intuitionen.
Vent lidt.
Hun hævder, at hun er jomfru. Det er noget, vi kan undersøge...
...og forvisse os om.
Find ud af det.
- Sæt nu, hun ikke er det? - I så fald...
Så slår jeg hende ihjel.
Der er ingen tegn på krænkelse eller voldtægt. Hun er urørt.
Hvordan var skikkelsen i synet klædt?
Det kan jeg ikke huske.
Gav han dig noget?
En ring eller noget andet, der kan bekræfte din historie?
- Han gav mig gode råd. - Har du militærisk erfaring?
Kan du håndtere et sværd?
Jeg kan håndtere en kæp.
- Ved du, hvad en blide er? - Nej.
En artilleripjece. Hvordan vil du redde Orléans, når du ikke ved det?
Vejen til Orléans er lang.
Jeg har gode officerer. Jeg er lærenem.
Vi vil gerne tro dig. Men hvis Gud ønskede, at vi skulle tro dig...
...så havde han givet os et tegn.
Kan du gøre noget?
Eller vise os noget?
Et tegn, der beviser, at Gud har sendt dig.
Jeg er ikke kommet for at gøre kunster.
De er meget klogere, end jeg er.
Jeg kan ikke kende forskel på A og B.
Men én ting ved jeg.
Mens Frankrigs befolkning forbløder...
...sidder De i Deres fine tøj og prøver at narre mig.
Men De narrer kun Dem selv.
De siger, De er en Guds mand. Men De ser ikke, han har ført mig...
...en lang vej gennem fjendeland for at tilbyde sin hjælp.
Er det ikke bevis nok?
Har De brug for flere tegn?
Giv mig en hær.
Før mig til Orléans.
Dér vil De få tegnet at se.
Dunois? En stor én.
Lige mod os.
- Hvilken side? - Vinduessiden.
- Dunois! - Hvad er der?
Jeg har godt nyt. Endelig sender han hende hertil. Vi er reddet.
- Det er vidunderligt. - Hvem har gjort hvad?
Kronprinsen sender mad og en hær anført af Jomfruen fra Lorraine.
- Er det ikke herligt? - Jo, det er et mirakel.
Tænk, at de sender en kvinde.
Jeg gad vide, hvilken farve hendes kjole har.
Blå.
Og et blåt hårbånd til at binde Talbot med.
Er der nogen, der ved, om hun kan ride?
Det kan hun.
- Er I sendt af lord Dunois? - Ja.
- Hvor er englænderne? - Overalt. Hvor er maden?
Jeg red i forvejen. Jeg har en besked til den engelske hærfører.
- Han hedder Talbot. - Han er på den anden side af floden.
Hvem gav ordre til, at jeg skulle føres til denne side?
Min ven! Det er sgu rart at se dit grimme fjæs.
- La Hire, band ikke. - Det her er kongens halvbror.
Den hårdføre lord Dunois.
Vil De føre mig til den anden side af floden?
Vent lidt.
Vent!
Tag bare af sted! Det bliver uden mig!
Jeg må tænke på mit folk. Og mit folk sulter.
Jeg skal have maden bragt til byen. Fald ned og følg med til Orléans.
Det vil være en ære at byde dig velkommen.